Tidigare:
"Massakern på slätten."
Jag fick dem att törsta efter blod.
Skriv under erkännandet.
-Hon dödade en man. -Det var inte mord.
Jag har känslor för er, miss Finn.
Vi fascineras båda två av livet och dess slut.
-Jag älskar dig. -Hon var klyftan mellan oss.
Vi befäster vårt band och delar på gruvan.
"De mörka ryttarna möter varandra."
"Vapnen riktade mot hamrande bröst."
Jösses! Fan!
-Har du läst det? -Jag läser inte.
"Massakern på slätten." Om mörka ryttare?
De nämner en här. Djävulen på jorden.
Han tar huvuden. Han sliter ett hjärta ur en man.
Han jagar en kriminell indiankvinna för att befria sin själ.
-Är brottslingen indian? -Ja, som den som vi spårar.
1 000 dollar i belöning.
-Var skrevs det? -Norröver, står det.
Det laglösa landet. Kanada.
500? Knappt värt mödan.
500? Det är dubbelt så mycket.
Ja, nu i alla fall.
Bort! Rör henne inte!
Släpp! Släpp!
Han är besatt av dig.
Vi måste åka härifrån så fort som möjligt.
-Släpp! -Vad är det, Slotter?
-Tar du våra vapen nu? -Jag förändrar världen, Kat Loving.
Saker och folk måste förändras.
Kommer vi nära? Känner du snaran runt halsen?
Det talas om oss, fast i dramatiska termer.
-Fi? -Tyst.
"Två dansar mot döden. En är god och en är ond."
"Lärlingen slits mellan dem."
Jag hittade den under klockan.
Chase Sloats erkännande. Han sa att du fick dem att göra det.
Det är bäst att inte lyssna på en plågad man.
Sa han hur jag dödade din man? Nej, det kunde han inte ha gjort.
Tänker du döda mig nu? Oss allihop?
Allt har sin tid. Det är min värld. Jag har fått det från dig.
Så mycket var erkännandet värt. Nu räcker det.
Horor, mina herrar! Kvinnor som vet sin plats.
Är du skadad?
Han har blivit tokig.
Nej, han är sund på sitt sätt.
Vad ska vi göra?
Först går vi till reträtt.
Sen anfaller vi.
Du kan inte stanna här.
Ska ni till indianernas mark? Det är problem där.
Man letar upp problem när man behöver vapen.
Nu är baren en kantin. Vi ska bespisa Slotters milis.
Vi tog mjöl och lampolja. Allt vi fick tag på.
-Gruvarbetarna är snart tillbaka. -Göm dem här tills vi återvänder.
Hur länge?
Dagar. Kanske en vecka.
Försvaga hans män så gott du kan medan vi är borta.
Allt det som händer, Fi.
Beväpnade män som kommer på natten. Vapen som tas ifrån oss.
Det liknar din berättelse.
Han imiterar inte det senaste kapitlet.
Det kan han inte.
Han är till mig! Ingen annan!
Kom tillbaka! Jag är inte färdig med dig!
Var tysta och sköt er själva.
Öppna ben, stängd mun. Inte tvärtom.
Det var smart av dig att få mig att betala för din armé.
Den gryende socialismen kommer att krossas.
Det vore kanske bra om vi diskuterar andelarna, som det var tänkt.
Affärer förbryllar mig.
Hans vingar borde klippas.
Betala inte mer. Låt honom tänka efter.
Jag är medveten om behovet av ekonomisk disciplin.
Ändå har han makten över mig.
Du behöver inte oroa dig nu.
Du är en tjur.
Han kommer att lyda dig och ge dig allt som du ber om.
Jag vill ha min andel av gruvan och kolet.
Tyst.
Den här klänningen som du bär... Jag köpte den åt dig för länge sedan.
Det var inte så länge sedan. Det verkar inte så.
Jag tänkte på vår son.
Vi skulle behöva honom här tills John återfår sina krafter.
Vi två. Tillsammans som en enhet.
Skicka upp en av hororna.
Jag är i mitt sovrum.
-Blir du kvar med disken? -Ta hand om honom!
Det går inte. Den mörke ryttaren skulle inte gilla det.
Det börjar ta slut.
Omvårdnad, mat, skydd. Allt det kan jag erbjuda dig.
Men då står jag i skuld till dig.
Mina herrar, har vi träffats förut? Är det säkert? Jösses.
Hur kommer det sig att jag inte har träffat er förut?
Jobba inte för hårt i dag. Det kan döda er.
Du kan ta hand om dig själv.
-Jag börjar tycka om dem. -De har hjälpt dig att läka.
Din man och hans far är beväpnade till tänderna.
Vad tänker du göra nu när din framtid är osäker?
Jag ska ta gruvan, huset och varje cent i deras fickor.
-Hur då? -Få dem att gräla med varandra.
Finns det något kvar åt mig?
Skjuter huvudet av kalkoner till jul.
Sinnet tvingar kulan att träffa rätt.
Det känns bra.
Här ute måste man kunna skjuta, rida och hålla kroppen och själen frisk.
Om man har en själ...
Jordekorren piper!
In mot revbenen.
Vi siktar längre bort.
Äpplet som hänger där.
Mycket längre bort än vad du tror att du kan nå.
Ser du?
Hästarna är sadlade och redo. Kom!
Nu går vi!
Åk härifrån. Göm dig med kvinnorna i skogen.
Han låter mig inte åka.
Han skulle spåra mig, hitta de andra och döda dem allihop.
Då stannar jag. Jag skyddar dig.
Jag är skyddad. De andra har skäl att oroa sig.
Jag stannar för din skull.
Att fälla timmer är jobbigt.
En varm säng, ett varmt bad, en varm kvinna.
Det är det enda jag kan tänka på.
Vi är hemma om en dag. Jäkligt hårt timmer här.
Några gånger till och sen har vi en stabil gruva att bli gamla i.
Vi har er betalning från kaptenens pappa!
Vi har mer. Varma filtar, rejäl utrustning.
Rent guld, insamlat från kvinnorna i mitt läger.
Det är allt vi har.
En man tog allt från oss.
Dödade våra män, gjorde kvinnor till horor och köpte barn.
Nu gömmer han sig bakom en armé för att skydda sig från lagen.
Tänker du döda honom?
Det här och två hästar.
Vi har inget mer.
Åtta pistoler.
Och det här.
Döda så många du kan.
Få maten att räcka, mor.
Slotters män får inte veta att vi försnillar.
-Vad? -De är så många, Fi.
Kat borde ha varit tillbaka för länge sedan.
Det här är vårt hem. Vi byggde upp det från grunden.
Vi blir inte slavar eller kan fösas iväg.
Vi ska knäcka de här vildarna.
Sågspån i kexen i morse. Laxermedel i kaffet.
Men de är lika starka som oxar.
Jag har något extra till dagens gryta.
Från pottorna.
Hungrig?
Mor?
Jag har kommit för att sluta fred.
Fred är det sista jag strävar efter.
Din far har vänt dig mot mig för att kunna ta över gruvan.
För att ta allt som vi har byggt upp ihop.
Du är inte längre min fru.
Jag har skurit bort dig från mig.
Cornelius köpte mig på auktion.
Jag var tolv när han tog mig.
Han njöt av min rädsla.
Höll mig som ett husdjur.
Delade mig med sina vänner.
Du och jag delar ett hat mot din far.
Du trodde att jag skulle lämna dig om jag visste det.
-Jag ville skydda dig från smärtan. -Men inte längre.
Nu orsakar du den.
Du är mager.
-Har revbenen läkt? -Så mycket som det går.
Gruvarbetarna kommer inte tillbaka.
Inte du heller.
Beväpnade män mötte oss på vägen.
De sköt Red och sårade andra. Drev i väg resten.
När Slotter är färdig med oss hyr han in kineser för slavlöner.
Dödar alla som försöker återvända.
-Så du överger oss? -Nej. Jag tog risken att komma hit.
Det finns bättre jobb västerut.
Följ med mig.
Jag låter inte den mördaren gå ostraffad.
Må Gud förbanna honom!
En av oss lämnar den här världen innan jag flyr härifrån.
Jag kan inte leva utan att arbeta, Sybil.
Jag kan inte stanna här.
Jag har...
Jag har en fru hemma i öster.
-Vad? -Hon behöver mig.
-Jag borde ha berättat det. -Gå! Nu!
-Till dig. -Gör du mig till en hora?
Det är till barnen och Fi.
Jag älskar dig, Sybil.
Det var inte min avsikt.
Men det gör jag. Det gör jag.
Titta där.
Var kom de från?
Stammar som aldrig har bott här.
De tvingades bort. De gick västerut tills alla var sammanfösta.
Hände det med ditt folk?
Var det därför du dödade lantmätaren?
Han kom för att ta mitt folks mark.
Det var väl hans jobb?
Känner du en Metis-kvinna här?
Kateri Dumont. Hon sköt en man i Batoche.
Kateri? Jag känner henne inte.
Här är hennes häktningsorder.
Hon lär finnas här. Nu är belöningen dubbelt så hög.
Vi är Blackfoot-stammen. Vi drevs till Cree-stammens mark.
Fiender som driver oss söderut till Sioux-stammen och fler fiender.
-Vad har hänt med din familj? -Alla utom två barn är döda.
Och de är sjuka. De ligger och väntar på döden.
-De blir kanske bättre. -Medicin, kanske?
Var tysta.
Hämta mer bröd åt Pia.
-Jag ger något i utbyte för maten. -Nej.
Jag har pärlor från Cree.
Kulor från Sioux.
Dyrgripar från när och fjärran.
Den här handsken...
Var fick du den? Var? Från vem?
Stammar på flykt. De byter saker med varann.
-Du ljuger! -Mamma! Hon vet inte.
Hon säger sanningen.
Den tillhör min man.
En vit man. Det är hans handske.
Var är han? Träffade du honom?
Vad är det?
Kom, vi måste gömma oss.
I eftermiddags hoppades jag att vi kunde ta oss en titt på pappren.
Vi kunde anlita mr Lings arbetare...
Isabelle sa att du våldtog henne när hon var liten.
Då är det alltså sant.
Hon är en köttslig kraft. Hon använder mäns begär som ett vapen.
Vissa är såna.
Barn?
Din fru förförde mig i ditt kök för tre månader sedan.
Hon kom naken till mig om natten. Hon la sig på ditt köksbord.
Hon är ett gift för män.
Jag sköt en man som kallade henne trolös.
Han var min bäste vän.
Han kallade henne för Babylons sköka och Jezebel.
Sitter du här igen skär jag upp dig på serveringsbordet.
Renhet.
Till dig. Ett bälte åt din pistol.
Hela paketet.
I fall en av de här männen har starkare drifter än förstånd.
Konstig plats, den här västern.
Inte vad jag väntade mig.
Jag trodde att den orörda och vilda marken skulle rena mig.
I stället har den barskrapat mig.
På sistone har jag tänkt på att åka härifrån.
Det du gör skulle ge dig problem. Det vet du.
Men jag är inte som du.
Men du är lika skyldig som jag.
Jag ska leva kvar i folks sinnen.
Jag ska bli ihågkommen.
Sitt med mig.
Låt oss blicka in i natten.
Jag skulle resa jorden runt i en luftballong och se världen.
Kanske fotografera den och visa sanningen.
Du är inte förbi ännu. Låt mig avgöra det.
Det jag som har gjort... Horat.
Du har inte gjort något som har besudlat ditt hjärta eller din själ.
Eller den jäkla luftballongen.
Jag kan älska dig, Morgan Finn. Innerligt.
Om du vill ha mig.
Riktiga män beter sig inte som fruntimmer av rykten om smitta.
-Kolera. -Finns det kolera här?
Kvinnorna är borta, mor.
Nej. Jag åker inte. Jag ger inte upp.
Vi kanske inte har ett val längre. Inga vapen, inga män...
Inga män! Så ska det vara i fortsättningen.
Du! Jag åt av din gryta och har suttit på dass sedan dess.
Män som du lever av att jaga andra. Inte undra på att du läcker skit!
-Nej! Mamma! -Håll dig undan!
Rent kött åt mig nästa gång. Fan ta dig.
Packa allt som du behöver. Vi stjäl mat och flyr i kväll.
Låt mig vara!
Ät inte det där.
Är du säker på att det är tryggt?
Skotten slutade i gryningen.
Fåglarna är uppviglade.
Vänta.
Ni stannar här.
-Må de vila i frid. -Låt Gud ta emot dem.
Mamma?
Nu förstår jag varför du gjorde det.
Varför du dödade den mannen.
Följ med oss i natt. Innan helvetet bryter lös.
-Du är i fara. -Jag kan inte fly.
Jag älskar dig, även om du inte känner något för mig.
Jag vill vara med dig i resten av mina dagar.
Kavalleriet misstog dem för en stam som lär ha gömt en mördare.
-Misstog? -Ja.
Jag ska tala med officerarna om deras order och hitta orsaken.
Orsaken är marken och en önskan att se alla indianer döda.
-Katherine Loving... -Jag tål inte ditt resonemang.
Du har väskan full med vapen. Vad planerar du?
Folket i Janestown lider.
De väntar på mig.
Offra inte dig själv för det här.
Gå!
Man hänger tjuvar för mindre här.
Nej! Nej, nej!
Ser man på! Cowboyen är en flicka.
Säkert varm och skön i mitten.
Ser ni henne? Lika vacker som ni.
Nej!
Dags att öppna dig ordentligt. Sen klär vi dig i kjoltyg.
Vi ska få dig att dansa.
Alla vi män därinne. Vi ska lära dig att vara en flicka.
Kom igen. Säg att du håller på att lära dig.
Jag lär mig!
Rör dig inte! Rör dig inte!
Jag har en kula kvar.
Cowboy?
Damen har en dispyt med dig.
Vi borde lugnt sätta oss ner och prata igenom det här.
Kom.
Varför?
Därför.
Satan.
Gå!
Var lugn. Damen är läkare.
Bind fast honom.
Mrs Loving!
Slotter är med Rebecca. En prisjägare är ute efter dig.
-Och hans män? -Fulla och sjuka.
Men en är alltid med honom.
En man som han är fylld av ondska.
Är det hans mörka hjärta som är roten till den ondskan?
Skär man ut det, blir mannen en ängel.
Det här är min vetenskap, doktorn.
-Då öppnar vi upp honom. -Nej, snälla! Gör det inte!
Jag kan inte.
Jag svor en ed att inte skada andra.
Måste du fortfarande verka tveksam?
Skär bara upp honom.
Nej! Nej, snälla!
Nej.
Gör det, annars dör ni båda här.
Nej.
Sluta gnälla!
Vi anfaller nu. Vi måste vara tysta och smarta.
Kulor varnar dem bara. Döda så många ni kan.
Och när vi har honom?
Det är mellan oss två.
Jag trodde att onda män hade mörka hjärtan.
Och där kan du se stora, mörka fläckar.
Nej.
Blodflödet är begränsat där. Det mörka är skador.
Mitt hjärta är nog lika svart som kolet som har fördärvat det.
-God kväll, herrar. -Res er inte.
Vi låser in resten i barracken.
Något pågår.
Man kan inte lämna en lidande man.
Jag är varsam.
God natt.
Han är borta.
Morgan?
Det är inte en man.
Du mördar livet och kärleken.